I hver generation er der en Udvalgt.
Hun kæmper alene mod vampyrerne,
dæmonerne og mørkets kræfter.
Hun er Jægeren.
Kan jeg hjælpe dig med noget?
Rupert Giles. Jeg må se ham.
Mr Giles, han er vores bibliotekar.
Den næste bygning, første dør på venstre hånd.
Selv tak.
Kære Gud.
Deidre?
Philip.
Hjælp!
BIBLIOTEK
Er den støj nødvendig under din callisthenics-time?
Det er ikke støj. Det er musik.
Jeg kender til musik. Musik har noder. Dette er støj.
Jeg dyrker aerobics. Der skal være musik til.
Fremragende. Du får flere muskler, mens min hjerne flyder ud af mine ører.
Hjælp! Hjælp mig!
Hjælp mig!
Udmærket. Resten er stilhed.
Tid til at sove.
Jeg er på stranden. Men det er ikke en amerikansk strand.
På en ø med en af disse strande hvor vandet er for blåt.
Og jeg tager mit håndklæde om mig. Det er lige før solnedgang.
- Og Gavin Rossdale masserer mine fødder. - Det lyder godt.
Jeg er i Firenze. Jeg har lejet den scooter, der er parkeret udenfor.
Og jeg sidder på en restaurant og spiser ziti.
Og der er ikke flere ledige borde,
så de placerer mig ved et andet bord sammen med John Cusack.
- Imponerende. Du har sans for detaljer. - Med den ziti...
- Hvad laver I? - Spiller Ferietur.
Amy Yip i vandrutschebanen.
Du finder aldrig på noget nyt.
Jeg er ikke rastløse som jer. Mine følelser er stabile.
Amy Yip i vandrutschebanen.
Tror du, Giles spillede Ferietur, da han gik i skole?
Giles levede for skolen. Han er stadig bitter over, den kun går til 10. klasse.
Han sad sikkert til matematik og tænkte "Det kunne være mere matematisk."
Tag jer sammen! Tror I ikke, han var rastløs som barn?
Laver du grin? Hans bleer var af tweed.
- Giles. - Åh. Der er I.
Godmorgen. Hør, er det tweed?
Hvad? Øh, ja.
- Hør. I aften er meget vigtig. - Sikken overraskelse.
Hvad har du i ærmet, der er så vigtigt? Opstand? Spådoms-ritual?
- Præsteviet dødsfest? - Åh, det sædvanlige.
Medicintransporten leverer månedens blodforsyning til hospitalet.
- Vampyrernes hjemmeservice. - Det håber jeg ikke.
Vi mødes udenfor hospitalet på slaget 20.30. Jeg tager våben med.
- Jeg tager snacks med. - Kom ikke for sent.
- Har jeg nogensinde skuffet dig? - Skal jeg svare på det eller bare glo?
- Godmorgen, England. - Åh, hallo, Miss... Jenny.
- Føl lidenskaben. - Willow.
Hoster, taler ikke.
- Er vi stadig på i morgen? - Hvad sker der i morgen?
Computerundervisning for begyndere med nogle studerende, der er bagud.
- Willow skal hjælpe med. - De stakler kommer på en lørdag.
Er klokken 9 OK med dig, Xander?
Du fik en smule stakkel på skoen.
- Cordelia vil møde os. - Hørte du det?
Bonusdag på skolen plus Cordelia. Med en endetarmsoperation bliver dagen perfekt.
- Følger du mig til time? - Med glæde.
- Se på dem. - To sødheder.
Kan du ikke bare forestille dem sammen?
Tak fordi du lånte mig Forester bogen. Den er rigtig god.
- Jeg er glad for, at du syntes om den. - Den var så romantisk. Så levende.
Den udgave tilhørte min far. Jeg må have læst den 20 gange.
Ved du hvordan, man laver æselører, så man kan finde ens favoritsider?
- Hvad? - Jeg lavede æselører på alle siderne.
Så til sidst satte jeg streger under alle de sider, jeg ville diskutere.
- Streger under? - Men så spildte jeg kaffe over den.
- Jeg kan end ikke læse den. - Det er en førsteudgave.
Jeg lyver, Rupert. Der er ikke sket noget med bogen.
Jeg elsker bare, at se dig vride dig.
Jeg går ud fra, at jeg var god til at... vride mig.
Har du nogensinde fået at vide, at du er et gammelt nussehoved?
Det er det eneste, jeg får at vide.
Har du nogensinde fået at vide, at du er et sexet, gammelt nussehoved?
Nej, det bliver normalt ikke nævnt. Jeg ved ikke hvorfor.
Denne weekend.
Har du lyst til at gå ud?
Nej, jeg vil hellere blive hjemme.
- Denne... lørdag. - Lørdag aften.
Lad os se, om jeg kan få dig til at vride dig.
- Rupert Giles? - Ja?
Kriminalbetjent Winslow. Du bliver nødt til at følge med.
- Hvorfor? - Der var et mord på skolen i aftes.
Ofret kunne ikke identificeres, men han havde et stykke papir på sig
med dit navn og din adresse på.
Mit navn?
De onde blander sig med de onde, ikke?
Først computerundervisning på en lørdag, og nu skal jeg læse en computerbog.
Bøger om computere? Er det ikke meningen, at computere skal erstatte bøger?
Cordelia, jeg har lidt travlt lige nu.
Fedt!
Kan du hjælpe mig med en bøde? Den er forkert. Gaden er ensrettet.
- Jeg kørte kun en vej. - Cordelia!
Hvad? Hvorfor skriger alle altid mit navn? Jeg er ikke døv.
Og jeg forstår en hentydning.
- Hvad er hentydningen? - At komme tilbage senere.
Ja, når du er blevet koffeinfri igen.
Hvor skal jeg tage hen?
- Har du spist morgenmad? - Nej.
Det var sikkert en god ide.
- Kender du ham? - Ja.
Jeg mener... det gjorde jeg.
Han hedder Philip Henry. Han var en af mine venner i London.
Jeg har ikke talt med ham i 20 år.
Kan du komme på en grund til, at han ville i kontakt med dig?
Nej.
Ved du, hvad det er?
- Tatoveringen? - Nej.
Nej, det gør jeg ikke.
"Kom ikke for sent." Sheesh!
Hej, venner.
Det slutter altid lykkeligt, når der er smukke læger fra ER.
Siden hvornår tager læger imod leveringer?
Vi ses.
Ingen smagsprøver.
- Angel. - Buffy. Pas på!
- Hvordan vidste du det? - Det er leveringsdag. Det ved alle.
De har kun ødelagt en pose.
Kan du sørge for, at hospitalet får resten?
Tak. Jeg er bekymret for Giles.
- Han skulle møde mig her. - Måske er han sent på den.
Giles? Der regner det, at komme for sent, som den ottende dødssynd?
Du har ret. Af sted.
Buffy. Det er sent. Er du OK?
Jeg ville spørge dig om det samme.
Ja. Nej, jeg har det fint.
Jeg har... ret travlt i øjeblikket, så vi ses på skolen på mandag.
Har du glemt det? Hospitalet? Vampyrer? Fine poser med blod?
Ja.
Er du OK? Er du kommet til skade?
Nej. Udover mine følelser.
- Hvad er der galt? - Intet. Der er intet galt.
Jeg er bare ved at lave noget meget vigtigt.
Og... desværre bliver jeg nødt til at sige godnat nu.
Undskyld at jeg forstyrrede dig.
Jeg er klar over, at klokken er fem om morgenen, hvor du er.
Jeg ville tale med Deidre Page.
Jeg hedder Rupert Giles. Hun kender mig.
Det er meget vigtigt.
Det er jeg forfærdelig ked af. Det var jeg ikke klar over.
Hvornår døde hun?
For så kort tid siden.
Ja.
Vi var venner, da vi var unge.
Jeg kondolerer.
Så.
Du er tilbage.
Det fungerer ikke. Skole på en lørdag. Får mit biologiske ur til at gå forkert.
Hvornår får vi brug for computere i virkelighedens verden?
Lad os se. Hjemme, skole, arbejde, leg.
Computere er på vej ud. Papiret gør et comeback.
- Og regnebrættet. - Der er ikke for mange regnebrædder.
Det første vi vil gøre er... Buffy?
- Faldt jeg allerede i søvn? - Du savnede dine venner.
- Demilitariser zonen imellem os. - Ja, og aflus ham samtidigt.
- Jeg ville tale med dig et øjeblik. - Er der noget galt?
Er det en krise, der kræver øjeblikkelig handling. Langt væk?
- Det er Giles. - Åh. Han er OK, ikke?
Det ved jeg ikke. Han dukkede ikke op i aftes, da han skulle.
Så jeg tog over til hans hus, og han opførte sig meget... anti-Giles.
Han ville ikke lade mig komme indenfor. Og han så underlig ud.
Jeg tror, han måske var...
- Jeg tror, han var i gang med at drikke. - Drak han alene derhjemme?
- Men... te, ikke? - Det var ikke te, Will.
Jeps. Jeg vidste det ville ske.
Ingen kan være så normal som Giles, uden at der er en mørk side.
Min onkel Rory var den mest alvorlige konservator om dagen.
Om aftenen var det druk, ludere og slåskampe.
- Var der ludere? - Han var alene.
- Giv det mere tid. - Ingen har bemærket noget usædvanligt?
- Nej. - Ikke helt.
- Du har ikke set noget underligt? - Niks.
Nej. Han virkede helt normal i går, da jeg så ham tale med politiet.
Af hvilken grund ventede du med at fortælle os det indtil nu?
- Jeg troede ikke, det var vigtigt. - Vi forstår. Det handlede ikke om dig.
- Hvad talte politiet med ham om? - Sig det ikke. Jeg ved det godt.
Noget om...
et mord.
Jeg ringer straks til ham.
- Du ejer kostumebutikken. - Det er jeg glad for, at du kan huske.
Den Halloweenkjole, du solgte mig, slog os næsten ihjel.
Men du så fantastisk ud.
- Så nu er vi kvit? - Jeg siger til, når vi er kvit.
- Hvad laver du her? - Lusker omkring.
- Ærlighed. Godt træk. - Det er en af mine dyder.
- Ikke helt. - Jeg har en fantastisk ide.
Jeg beder politiet om at arrestere dig, så jeg kan more mig på denne lørdag.
Politiet. De har mange spørgsmål og skal bruge Rupert til at besvare dem.
- Du kender Giles. - I lang tid.
Meget lang tid. Du ved tilfældigvis ikke, hvor han er, vel?
- Hallo. - Giles, det er mig.
Buffy, med mindre det er et nødstilfælde, ses vi på mandag.
Hvad er Eyghon's Mærke?
- Giles? - Har katten spist hans tunge?
Jeg er på dit kontor med en, der påstår at være din ven. Ethan Rayne.
Er han der sammen med dig?
Hør, Buffy. Du er i alvorlig fare, hvis Ethan er der.
Læg røret på og kom ud af biblioteket nu.
Ikke før du besvarer mine spørgsmål.
Buffy!
Ethan!
Lad ham ikke slippe væk!
Jeg er ikke tæt nok på, til at mærke hans puls men... han ser død ud.
- Bortset fra at han angreb Buffy. - Han er død.
Det er jeg ked af, Philip. Det er jeg virkelig.
- Er alle OK? - Super. Jeg sparkede en fyr.
- Vi er OK. - Den døde forstyrrede undervisningen.
Det ville jeg have takket dig for.
- Det kan ikke passe. - Jo, det kan.
- Hej, Ripper. - Jeg bad dig om at forlade byen.
Det gjorde du. Det gjorde jeg ikke. Lejen er betalt til udgangen af måneden.
Hvorfor kaldte han ham Ripper?
Du skulle være forsvundet, da jeg bad dig om det.
Giles!
Du sætter deres liv i fare. Dem jeg holder af.
Hvis du holder så meget af dem, hvorfor forlader du så ikke byen?
Du har drømt drømmene. Det har jeg også. Vi ved begge, hvad der sker.
Hvilke drømme? Hvad foregår der her?
- Fortæl hende det, Ripper. - Giles...
Jenny!
- Det er noget, man ikke ser hver dag. - Jeg skal i terapi, til jeg fylder 30.
Hvor er Ethan?
Hvor er han henne?
Er du OK, Jenny?
Ow.
Pas på. Kan du stå op?
Det tror jeg.
Det er hvad der sker, når man går i skole på en lørdag.
Læn dig mod mig.
Det skal nok gå.
- Lover du det? - Det lover jeg.
Jeg har tillid til dig.
- Hvordan går det med hovedet? - Det banker.
Jeg tabte Ethan.
Giles, hvad sker der?
Det er kompliceret, Buffy. Og kort sagt, noget personligt.
Jeg er ligeglad med om det er personligt. Jeg er bekymret over døde, der overfalder os.
- Jeg bekymrer mig om dig i din lejlighed. - Jeg var ikke...
- Jeg prøvede at finde en løsning. - Giles, sig mig. Hvad er Eyghon's Mærke?
Det er ikke dit slag.
Som din vogter, beder jeg dig holde dig væk.
- Jeg må hjælpe Jenny hjem. - Tak.
Vi har et arbejde, der skal gøres.
Willow, find ud af hvad du kan om Eyghon's Mærke.
Jeg prøver Nettet. Selvom Eyghon's Mærke lyder mere som Giles og hans bøger.
Så kigger vi i bøgerne.
Xander, hvordan har du det med at gennemgå Giles' personlige papirer?
Det har jeg det OK med. Gør det mig til en sociopat?
- Hvad? - Hvad med mig? Jeg holder af Giles.
Hjælp Xander.
- Når jeg siger "holder af", mener... - Cordelia!
OK, OK!
Tak fordi du fulgte mig hjem. Jeg er ikke klar til at være alene hjemme.
Jenny...
Jeg er virkeligt ked af alt det her.
Jeg...
Det var ikke min mening at involvere dig i...
dette her.
Så jeg blev involveret.
Det sker når to mennesker... involverer sig.
Jeg må virkelig få dig hjem.
Det er ikke...
Det er ikke sikkert at være sammen med mig i øjeblikket.
Der er intet i verden, der er sikkert, Rupert.
Har du ikke indset det endnu?
Den er ikke ægyptisk. Den er etruskisk, selvom dens design ser ægyptisk ud.
Ethvert fjols kan se, at den er fra før den tid.
Eyghon's Mærke, som båret af hans indviede.
"Eyghon, også kaldet søvngængeren, kan kun eksistere i denne virkelighed
ved at tage ophold i en vært, der ikke er ved bevidsthed."
"Midlertidig besiddelse giver værten en følelse af euforisk magt."
Ja, men hvad sker der, hvis det ikke er midlertidigt?
"Uden det foreskrevne ritual bliver besiddelsen permanent
og Eyghon vil blive født af værten."
- Det lyder ulækkert. - Vent. Hør.
"Når påkaldt, kan Eyghon også besidde de døde,
men dens dæmoniske energi nedbryder snart værten,
og den må overføres til en person, der er død eller ikke ved bevidsthed."
- Hvad har det med Giles at gøre? - Jeg ved ikke med Giles,
men fortidens sekter opnåede besiddelse gennem drikkelag og orgier.
OK. Giles og orgier i samme sætning.
Det kunne jeg have levet foruden.
Et øjeblik. Den døde er helt mudret nu.
Så dæmonen er væk. Der var ingen døde, som den kunne besidde.
- Jeg mener, vi er ikke alle døde, vel? - Nej. Ingen er døde.
Men en er ikke ved bevidsthed.
- Hvad var det? - Hvad var hvad?
Jeg synes, jeg hørte noget.
Det gjorde jeg ikke.
Her.
Drik det, så kører jeg dig hjem.
Du kunne køre mig hjem,
eller du kunne udnytte mig i min svagelige tilstand.
Tak skal De have.
Der er ingen svar hos Miss Calendar, og Giles' telefon virker ikke.
Jeg tager derover.
Jenny...
- Jeg er meget tiltrukket af dig. - Fint.
Det er ikke et godt tidspunkt.
Der har aldrig været et bedre tidspunkt.
Det er ikke i orden. Det ville være udnyttelse.
Gud, du ændrer dig aldrig, gør du?
Hvad?
"Det er ikke i orden. Det ville være forkert."
"Nogle kunne komme til skade."
Du er som en kvinde, Ripper.
Du græder til begravelser.
Du var aldrig stærk nok til mig.
Du fortjener mig ikke.
Men gæt engang? Du...
pirrer mig.
Var det godt for dig?
Din mave kunne aldrig snuppe det. Men det er OK,
for jeg skal lige til at flå den ud.
Tilbage.
Tre ordnet, to tilbage.
Vi ses.
- Er du OK? - Jenny. Kære Gud.
- Hvordan stopper vi dette? - Kære Gud. Hvad har jeg gjort?
Tal til mig! Giles, du skræmmer mig.
- Det er jeg ked af. - Det skal du ikke være. Vær Giles.
Kom nu, vi slås mod monstre. Det er vores arbejde.
De viser sig, jeg banker dem, og de forsvinder. Det er det samme nu.
Det er det ikke.
- Fordi du ikke kan stoppe det? - Fordi jeg skabte det.
- Fandt du noget? - Mange bank- og telefonoplysninger.
Og... dette.
Er det Giles?
Jeg var 21.
Studerede historie på Oxford.
Og, selvfølgelig, det okkulte om aftenen.
Jeg hadede det.
De kedsommelige studier, det overvældende pres, som var min skæbne.
Jeg sprang fra. Tog til London.
Fandt sammen med de værst mulige mennesker.
Vi praktiserede magi.
Småting, til at glæde os eller drage nytte af.
Så opdagede Ethan og jeg noget...
større.
Eyghon.
Ja.
En af os ville gå i dvale,
og de andre ville hidkalde ham.
Det var en fantastisk rus.
Vi var nogle fjolser.
- I kunne ikke kontrollere det. - En af os, Randall...
Han mistede kontrollen.
Eyghon tog ham. Vi prøvede at uddrive dæmonen fra Randall,
men den dræbte ham.
Vi dræbte ham.
Vi troede, vi var sluppet af med dæmonen.
Men nu er han vendt tilbage.
- Han vil dræbe os, en efter en. - Tre ordnet, to tilbage.
Så går den efter Ethan. Jeg må hellere komme først.
- Vi må hellere. - Jeg må hellere.
Giles, du kan dårligt bevæge dig, og hurtighed er vigtigt lige nu.
Jeg ved ikke, hvordan vi skal stoppe den uden at dræbe Jenny.
De arbejder på sagen.
Jeg prøver at holde den i skak, indtil vi finder på noget.
Buffy.
Jeg er ked af det.
Det ved jeg godt.
Ethan?
Giles fortalte mig det hele.
Den er kommet efter dig.
Og du kom for at beskytte mig. Jeg er rørt.
Slap af. Det er ikke noget personligt.
For at beskytte Giles, må jeg beskytte dig.
Hvordan kan Ripper være så hjælpsom?
- Fordi han er Giles. - Og det er jeg ikke.
- Heldigvis. - Du er heldig.
Vi kan ikke slippe væk. Eyghon finder os.
- Mærket er som en målsøger. - Det er OK. Jeg kan ikke lide at løbe.
- Er vi ikke bare mandige? - En af os er. Du gemmer dig imens.
- Fremragende plan. - Er der en bagvej?
Der er en bagdør. Det er låst. Jeg tror, den er massiv.
Vi begynder der. Lad os komme af sted.
Nej. Værsgo.
Damerne først.
Vågn op. Du går glip af alt det sjove.
- Hvad for noget sjov? - Din optagelsesceremoni.
Ved du hvad? Jeg vil ikke være medlem af din klub.
For sent. Jeg har allerede meldt dig ind.
Jeg håber ikke, du tager det personligt, Buffy.
Jeg synes om dig. Men jeg synes bare bedre om mig selv.
Fra et karma-perspektiv er det godt for din sjæl.
Du tager min plads hos dæmonen, så andre kan leve.
Jeg slår dig ihjel. Ødelægger det din karma-ting?
Kære barn. Det kan svie en smule til at begynde med.
Men tag det roligt, det forsvinder, når den lammende smerte begynder.
Du kan skrige, hvis du vil.
Vi må finde ud af, hvordan vi dræber den hurtigst muligt.
- Varm lava. - Det er til kætterne.
Ja. OK.
Begrav en kartoffel.
Nej, det er til vorter. Hvem skriver den slags ting?
Jeg har løsningen lige her.
"For at dræbe en dæmon, afskæres dens hoved."
OK - find Miss Calendar, så halshugger vi hende.
Hun bliver den første lærer uden hoved. Tror du, nogen vil bemærke det?
Ved du, hvad du har brug for, udover bumsecreme?
En hjerne.
12 år med dig og nu flipper jeg. Jeg er ligeglad med, at du er en pige.
- Jeg har set dig slås. Jeg kan slå dig. - Gør dit bedste forsøg.
Hør! Vi har ikke tid til det her.
Vores venner har problemer. Vi må samarbejde og hjælpe dem.
Hvis I to ikke er med mig 110 %, så skrid fra mit bibliotek.
- Vi siger undskyld. - Vi skal nok opføre os pænt.
OK. Vi har undersøgt det, som vi skulle.
Nu skal vi finde ud af, hvad vi kan bruge det til.
Hvorfor ikke finde et andet lig, som dæmonen kan bruge som vært?
Ja. På kirkegården.
Det dræber ikke dæmonen. Det giver den bare et nyt sted at være.
Jeg har det. Jeg har det!
Hun er god.
Jeg tror, jeg skulle være blevet kunstner.
Hør på mig. Det er en dårlig ide. Vi har at gøre med noget, der er meget farligt.
Men det vil få Eyghon af sporet af mig.
Slap af. Jeg er færdig med dig. Det er til mig selv.
Ethan?
Jeg bryder mig ikke om at lemlæste dig, og så bare stikke af men...
Det er din tur.
Eyghon. Tag mig.
Buffy, ud med dig.
Nej!
Jeg har ventet i lang tid på dette.
- Han dræber hende. - Nej, tro mig. Det vil lykkes.
Jenny.
- Jenny? - Rupert.
Du vidste, at en dæmon i fare ville tage en død person som vært.
- Jeg satte dig i fare. - Og den tog mig som vært.
Jeg havde en dæmon indeni i et par hundrede år,
der bare ventede på en god slåskamp.
- Vinder og stadig mester. - Jeg tror ham Ethan forsvandt igen.
Fandens. Jeg ville have banket ham, indtil det blødte.
I det mindste er det overstået.
Det værste er, at jeg var ved at spare sammen til et par sko,
og nu må jeg bruge mine lommepenge på, at få den tatovering fjernet.
- Lad os håbe, min mor ikke ser den først. - At sætte dæmonen ind i Angel var smart.
Jeg var ikke sikker på, at det ville lykkes.
- Men det gjorde det. - Som smurt.
- Du skulle overveje, at blive Vogter. - Jeg kunne ikke klare al det stress.
Og tandlægeordningen er ikke god.
Jeg kan ikke forstå, hvordan Giles gør det.
Jeg tror ikke, han har et valg.
Jenny.
Rupert. Hej.
Jeg prøvede at ringe til dig i aftes. For at høre hvordan det gik.
Ja. Jeg havde taget ledningen ud.
Jeg lader til at have brug for meget søvn på det seneste.
- Er du OK? Er der noget, du skal bruge? - Nej, jeg er OK.
Jeg mener, jeg løber ikke rundt med vinden-i-håret,
bakkerne-er-levende- med-lyden-af-musik, men...
Jeg klarer det.
- Jeg ville gerne hjælpe. - Det ved jeg.
Måske kunne vi... tale sammen på et tidspunkt.
Middag, eller en drink?
- Når du er kommet til kræfter. - Javist. På et eller andet tidspunkt.
Ja. På et eller andet tidspunkt.
Jeg må hellere komme til time.
Selvfølgelig.
Er hun OK?
- Bakkerne er ikke levende. - Det er jeg ked af. Tror jeg.
Jeg tror aldrig, hun vil tilgive mig. Måske skulle hun ikke gøre det.
Måske skulle du.
Jeg ville ikke have, at du skulle se den side af mig.
Jeg vil ikke lyve over for dig.
Det var skræmmende.
Jeg er så vant til, at du er voksen,
og så finder jeg ud af, at du også er et menneske.
Det er de fleste voksne.
Hvem skulle have troet det?
Nogle er endog nærsynede, tåbelige mennesker.
Efter al denne tid
indser vi endelig, at vi har noget til fælles.
Hvilket, bortset fra at være lidt underligt,
vel er OK?
Jeg tror, vi burde træne nu.
Ja.
Vi må koncentrere os om din smidighed.
Og ved du hvad? Jeg har den perfekte musik.
Sig det. Du vil så gerne.
Det er ikke musik, blot meningsløse lyde.
- Så. Har du det bedre? - Ja. Tak.
Bay City Rollers. Det er musik.
Det hørte jeg ikke.
Visiontext tekster: Jacob Jensen
DANISH